Макар и разяждана от поквара и войни,
римската империя си оставаше най-великата сила в света.
Но от изток се появи нов народ
див и независим - хуните.
Древното пророчество вещаеше, че един мъж ще ги обедини,
и ще отнеме на Рим владичеството над света.
АТИЛА
- Стрелата ми не го стигна! - Еленът я надбяга.
Време ти е за по-голям лък.
На земята на Донат сме.
Гонитбата беше дълга, стана неволно.
Ще му пратим рогата на елена в дар.
Може да са ни видели.
Ако се оплаче, ще го убием.
Безумие е хуни да убиват хуни.
Как ще завладеем западните земи, ако воюваме помежду си.
Татко пак спомена за западните земи.
Като млад той беше там.
Той ли ги откри?
Не. Други са ги открили много отдавна.
Как?
Заради една конска муха.
Един воин опитомявал жребеца си,
когато една щръклица така го ухапала, че конят побягнал.
Воинът го последвал през големите блата.
Няма път през блатата. -Конят намерил път.
Воинът последвал коня, а отвъд големите блата...
Открил западните земи..
Татко казва, че ще ги завладеем.
Когато се появи великият цар. - А как ще го познаем?
Той няма да се кланя на никого,
а всички ще коленичат пред него.
Той ще управлява хуните като един народ,
ще стиска в десницата си меч...
И... ще си ляга, когато му кажат.
Да, татко.
Не! Атила, недей!
-Нека им помогна!Скрий се под каруцата
и не мърдай.
Татко!
Татко.
Татко...
Хванете го!
Ти си синът на Мунджук.
Какво направихте с баба?
Мъртва е. Баща ти също.
Така му се пада, задето ловува в земите ни.
Сага аз съм твоят господар.
Коленичи!
За да те оставя жив. Като мой роб.
Как се казваш, момче?
Атила. Син на Мунджук.
Не ме ли позна?
Аз съм Руа, братът на баща ти.
Отдавна не си ме виждал.
Татко загина. - Да, преди седмици.
Оттогава ли се скиташ сам?
Сега си в безопасност. Ела.
Освен ако не предпочиташ да живееш сам из степите.
Кои са трите свещени животни?
Росомахата, защото не отстъпва.
Мечката, защото брани малките си
и конят, защото е на бога на войната.
- Колко слоя има лъкът? - Два от дърво и два от кост.
Колко дълго трябва да загряваш лъка, преди да сложиш тетивата?
Докато външният слой се запоти.
Добре са те обучили.
Върви в шатрата си.
Мястото му не е тук.
Взех братовата си жена и големия му син.
Да оставя малкия да умре в степта?
Да.
Да, заради Бледа.
Той е по-големият.
Ще получи по-голям дял, когато умра.
Те ще се скарат. Отсега го виждам.
Кой е там?
Коя си ти?
А ти кой си? - Атила.
Аз съм Гален. - Каква си?
Момиче. Да не си сляп? - Приличаш на старица.
Не съм по-стара от теб. - Защо не си с другите?
Те се боят от мен.
Защо ще се боят?
Защото чета по звездите и небето, слънцето и луната.
Ти си вещица.
Вчера имах видение, че Той ще се роди.
Кой? - Великият Цар.
Назад! Родил съм се преди десет години.
Не.
Ти се роди вчера, в степта.
Да...
Вчера, в степта.
Някои казват, че лък се прави за месеци.
Не. Нужни са 15 години.
Първо трябва да засадиш дървото.
Ако отсечеш дървото твърде рано, лъкът няма да има сила.
Ако закъснееш, става чуплив.
Вожде Руа! Открихме ги.
Тези хора ли нападнаха лагера ви?
Твои са.
Постъпи с тях, както желаеш.
Бяха повече. - Избихме ги. Само тези останаха.
Коленичете! - Пред едно момче?
Подчинете се и ще живеете.
Атила, говори ли със съгледвачите?
Не са забелязали войска между нас и реката.
Добре.
Имперската тъмница. Рим.
Би трябвало вече да си свикнал.
Ние ядем същото.
Това е робска храна.
Само роб може да свикне с нея.
Аз съм Флавий Етий.
Рим устоя...
И аз ще устоя.
Парти, скити, македонци,
пикти, гали, британци, франки, юдеи, египтяни -
победихме ги.
Защо хуните да са различни? - Защото са, цезарю.
Чакай да срещнат римските легиони. - Те ги победиха няколкократно.
Защото са от Изтока. Тук сме нещо друго.
Нямаме войски на панонийската граница.
Пратете отнякъде. - Невъзможно, вече изнемогваме.
Толкова ли е сериозно, Феликс? Хуните от години вършат поразии.
На наша територия са. - Правят набези за роби и плячка.
А когато видят колко слаба е съпротивата ни?
Само един човек може да се справи с тях.
Етий няма да излезе жив от затвора.
Той познава обичаите им, вожда им.
Казах - НЕ!
Феликс, знам, че синът ми е...
незрял, но той се учи.
Вече е император,
и ще се справи достойно, както и други преди него.
Вижте! Успях!
Какво да уцеля? Онази ваза на мраморната маса?
Идиот!
Провали ми стрелбата!
Ще си помисля за това, което каза.
Но трябва да се убедя, че хуните са сериозно заплаха.
Чакай! Името ти?
Н'Кара.
Сражаваш се храбро.
Пратете я при робите.
Мечът й беше най-окървавеният.
Ако има близки, пощадете и тях.
Свободен си.
Бях се заклела, че няма да излезеш жив от тук.
Но един твой приятел ме помоли за пощада.
Заради молбата му...
Има само една причина за да си тук.
Имаш нужда от мен. - Защо мога да имам нужда от теб?
Сигурно хуните нахлуват,
и Рим се е вцепенил от страх.
Разказват, че сред южните племена,
се е появил нов военачалник - Атила. Познаваш ли го?
Не, но познавам вожда Руа и това е достатъчно.
Синът ми е млад. Има нужда от добър съветник.
Можеш да служиш на страната си вместо на амбициите си,
ако това е възможно. - Всичко е възможно.
Каква е цената ти?
Първо, пълно помилване.
Ти се опита да ме свалиш от трона. Това е измяна!
Да го наречем недоразумение.
Друго какво?
Ще ми върнете имотите.
Лично ще подбирам свитата си
и...
Ще ме върнеш на поста върховен главнокомандващ.
За да се справя с хуните, трябва да командвам армията.
Феликс е главнокомандващ. - Махни го.
Той ме помоли да те освободя. - Ще му изкажа благодарност.
Можеш да изгниеш тук! - А ти?
Можеш да си намериш друг, който да спре хуните.
Стража!
Пуснете го.
Той е вашият нов главнокомандващ.
Кой ми донесе храната днес?
Петроний, господарю.
Татко.
Значи наистина си свободен!
Беше ми трудно да повярвам.
Идвах често в тъмницата, но не ме пускаха при теб.
Господи! Погледни се.
Станала си млада жена. И при това красива!
Вилата отново ли е наша?
Да.
И къщата в Сицилия също.
Утре ще доведа работници.
Ще стане по-красива от преди.
Цар Руа,
нося ти дар от своята победа.
Победа над... селяни?
Хората ви гледат.
Братя сте! Прегърнете се като такива.
Атила.
Не позволявай завистта на брат ти да помрачи радостта от победата.
Той е прав, обикновени селяни. Бранеха селото.
Никой друг не смее да се бие с нас.
Да. Дори римляните.
Рим е нещо друго.
Ние сме хуни. Не се боим от никого. - Вярно.
Защо да будим дремещия лъв? - Бяхме на 50 левги в тяхна територия.
Нямаше никакви легиони, никакви войници... нито един.
Нека взема по-голяма войска и да навляза по-навътре.
- Колко повече? - До самия Рим.
И какво ще правиш, като стигнеш? Ще драпаш по стените?
Те са широки колкото каруци,
но са от камък, а не от дърво.
Уплаших те! Гален стресна великия Атила.
Можех да те убия, жено. - Какво ми донесе?
Нищо. - Атила винаги носи нещо.
Носиш ми, нали? - Може би.
Имала си пак някое прозрение, докато ме нямаше?
Може би. Какво ми донесе? - И нищо повече за бога на войната?
Имам тези видения, откакто прекосихме големите блата.
След тежка битка богът на войната заспал.
Мечът му паднал на земята и този, който го намери ще управлява света.
Повярвай ми, Атила. - Защо?
Защото виждам теб там. А също и меча.
С дръжка от злато и слонова кост, украсен с рубини.
Няма да управлявам дори племето. Когато чичо умре, Бледа ще е вожд.
Не Бледа е във виденията ми. А ти.
Махай се, жено! Остави ме сам.
За да мислиш за червенокосата. Цялото племе знае.
Червенокоса жена е запленила Атила.
Червенокоса жена те е запленила!
Тази вечер празнуваме победата на Атила.
И първата римска плячка.
Бледа, като по-голям, избери пръв.
Но избирай мъдро.
Атила, ти ни донесе много богатства.
Хвала!
Тъй като не съм се бил, не искам нищо ценно.
Само... едно животно, непознато по нашите земи.
Странно създание с пронизващи очи и червена козина.
Доведете я!
Тази нощ ще сложа началото на нова раса.
На червенокоси хуни.
Атила, какво правиш?
Не можеш да убиеш Бледа. Не можеш!
Не в шатрата на Руа.
Но когато излезе, ще го чакам.
Не. Времето ти още не е дошло.
Сутринта пак имах прозрение.
Съдбата те е избрала, но само ако изчакаш момента.
До гуша ми дойде от прозренията ти!
Не! Няма да те пусна!
Жено!
Гален?
Ако се скараш с Бледа заради жена, племето ще ти обърне гръб.
Дори да спечелиш, ще загубиш.
Върни се в шатрата на Руа. Поискай своя дял от плячката.
Поискай победеното село.
Не ми трябват ниви! - Поискай селото.
Видях го във видението си.
Следващият!
Конят ми се подплаши.
Ти и конят ти сте едно. Неговата грешка е твоя грешка.
Звяр с червена козина. - Говореща мухоморка.
Бледа те яха по-често от коня си.
Изборът не е мой. По-скоро бих умряла.
А защо не го сториш?
Заради сестра ми и майка ми.
Ако се убия, Бледа ще убие тях.
Те са живи заради Атила.
Виждала съм го как те гледа. И как го гледаш ти!
Принадлежа на Бледа.
Можеш да му принадлежиш, само ако носиш детето му...
Но ако носиш дете от Бледа, Атила няма да те иска.
Как да попреча на това?
Тези семена. Всеки ден по едно.
Те ще предпазят утробата ти от малкия Бледа.
Атила или Бледа?
Бледа или Атила?
Аз знам кого би избрала Гален.
Дори не знаем дали хуните ще нападнат отново.
Повярвай, ще нападнат.
На младини живях сред тях.
Как стана?
По договор за размяна на заложници.
Те са храбри, силни и доста умни.
Вярно ли е, че жените им ходят голи?
Преминали са границата тук, над Кьолн.
Опустошили ас 20 села.
Казах на Феликс да прати войски.
И както ти е казал, нямаме такива.
Ако изтеглим легионите от запад, ще ни нападнат готите.
Хуните оскверниха наша територия
и оскърбиха божествената ми персона.
Трябва да платят за това.
Навремето хуните насъскаха готите срещу нас и така...
и разцепиха империята.
Затова аз царувам на запад, а Теодосий на изток.
Божественият ти мозък не схваща.
Не бива да допуснем хуните и готите да се обединят.
Би трябвало да помагаш на сестра си.
Ти искаше целувка.
Флавий Етий.
Божествената Хонория.
Дано се държиш благоразумно.
Защото мама каза, че ще те хвърли пак в тъмницата. Този път завинаги.
Майка ти обича да се шегува.
Ще продължим ли, божествени? - Отиваме на Форума.
Дъщерята на Брутела ще е там. - После ще довършим.
И без това трябва да обсъдя с мама.
Аз... казах думата си.
Довиждане, мамо.
Къде отива синът ми? - На Форума.
Трябва му почивка от интелектуалния труд.
Но има напредък? - Не.
Все пак каквото и да предприемеш, ще го правиш чрез него.
След като получи твоето одобрение.
Някои неща изискват спешни мерки.
Набиране на войници, запасяване с храни...
Погрижи се за това сам.
Имам нужда от печата ти. - Защо?
Трите години в затвора урониха репутацията ми.
Трябва ми доказателство, че действам от твое име.
Хуните са на границата.
Да забравим старите вражди.
Петроний...
Не се бой. Ако исках смъртта ти, щеше да си мъртъв.
Моля те, прости ми за глупостта. Не бях на себе си.
А сега как си?
Готов съм на всичко за теб, господарю.
Добре. Искам да убиеш един човек.
Кой, господарю?
Императорът Валентиниан.
Всичко е уредено. Докато се усетят, ще си изчезнал.
10 златни таланта сега и 10 след като изпълниш задачата.
Цял живот ще ме преследват. -Не, не.
Майката на императора ще те закриля.
Тя обича властта и не иска да я отстъпи дори на сина си.
Ето нейния печат. Тя ми го даде за тази цел.
Вземи го. Ако случайно те заловят, той ще бъде твоята гаранция.
Утре по пладне в градините Корона...
Влез през южната врата. Ще се погрижа да е сам.
Кой си ти? Какво правиш тук?
Стой!
Как смееш да вдигаш меч срещу императора?
Минавах случайно и го видях.
Добре, че го проследих. - Какво правиш тук?
Мама ме покани на пикник.
Опитай се да разбереш кой е.
Това е печатът на майка ми.
Как е възможно?
Поканила ме е тук... за да бъда убит.
Собствената ти майка? Не.
Трябваше да се досетя.
Всички тези приказки, че ще ме научи да бъда император
са били за заблуда.
Ще накарам да я сварят жива!
Не, не, господарю.
Нямаш доказателство. - А печатът й?
Тя ще каже, че е бил откраднат, че го е дала на някого.
Ще си намери оправдание, повярвай, знам как действа тя.
Да, ти самият си бил нейна жертва.
Толкова години в затвора...
Не аз съм важен. А Рим.
А Рим си ти. Постъпи мъдро.
Какво да направя? - Засега нищо.
Когато разбере, че планът й се е провалил, тя ще се спотаи.
Ще се справиш с нея, когато дойде моментът.
Оставям се в твои ръце.
Атила! Ела с Гален в гората. -Уморен съм.
Ела да се поразходим малко. Няма да съжаляваш.
Жено!
Къде си?
Не се страхувай. - Аз не се страхувам.
Връщай се.
Брат ми те търси. Ще те накаже.
Не ме е грижа.
Връщай се.
Валентиниан, какво е Рим?
Велик град, велика държава.
Рим е огън...
Златен пламък на могъществото, августейши.
На красота и знания.
От хиляда години той е светлина за света.
Излез навън. Огледай се наоколо.
Колизеумът, Сената, Форума, театри, пазари,
акведукти, които носят вода от хиляда левги
за да можем да живеем цивилизовано, а не като скотове.
Разбира се. Ти искаш да кажеш,
че Рим е богат и трябва да го запазим такъв.
Точно така.
Утре тръгвам за Равена.
да поема трети легион. Границата е на две седмици път.
Трябва ми одобрението на Сената.
Тази нощ? Всички спят.
Ти си императорът. Събуди ги!
Да!
С голямо удоволствие.
Скъпи, не съм те виждала цял ден.
Валентиниан?
Беше ми много полезен. Повече не ми трябва.
Атила? Все още ли искаш да идеш в Рим?
Ако говориш сериозно, да.
Сериозно говоря. Но може би няма да се наложи.
Получих вест.
Изглежда, че Рим ни идва на крака. Утре.
Знаем за вашето нашествие на наша територия.
Отправям официален протест, но не за това съм тук.
Донесоха ни, че готите се канят да ни нападнат.
Кои племена? - Визиготите, западно от Рейн.
Защо не пратиш легиона си там?
Заради теб, Руа. И заради нашето приятелство.
Донесоха ни, че визиготите ще нападнат и вас.
Те ни плащат налози от...
Десет години.
И ви мразят за това. Както и нас,
задето им препречваме пътя на запад. Ще нападнат първо вас,
за да си подсигурят тила, а после и нас, докато се джафкаме за няколко села.
От твоето племе ли е?
Визиготите са го измъчвали. Шпионите ми са ги видели.
Знаейки, че конят е свещен за вас,
са изрязали по тялото му 10 коня с нажежени ножове.
По един за всяка година данък.
Умирал е три дни!
Би трябвало да има повече кръв.
Раните са нанесени след смъртта. Може би не от визиготите.
Един римски генерал има по-важни задачи от това да осакатява трупове.
Станал си мекушав.
Хуните, които познавах, щяха да отмъстят за подобна обида.
Дойдох да предложа съюз.
Ще тръгна сам срещу визиготите!
Флавий!
Ще делим плячката... поравно.
Естествено. - Ще се присъединим.
Гответе се! Още сега!
Кой е този смелчага? - Племенникът ми. Атила.
Атила? Чувал съм за него.
Да, той е много амбициозен.
Беше решил да напада Рим.
Нима?
Отгледах него и брат му от деца.
Мразят се от край време.
Ето я причината за последната им свада.
Една робиня?
Бледа я пожела напук на Атила...
Ако не се сбият заради нея, ще си намерят друг повод.
Прати Атила под мое подчинение.
Така ще се възцари мир.
Маршируват добре, но могат ли да се бият?
Усещам, че по-скоро би се бил срещу нас отколкото с нас.
Познавам римската арогантност, но не и римската сила.
Часовоите са на пост. Врагът е на левга на запад от Рейн.
В зори ще завземем хълма.
Хуните ще отрежат пътя им назад. Да, генерале!
Мъртвецът в шатрата на Руа...
Ти си обезобразил трупа му. Визиготите нямат нищо общо.
А ти реагира много зле.
Трябваше да изчакаш да изляза
и да се направиш на озадачен...
"Ако е бил измъчван жив, защо няма повече кръв?"
Тогава Руа сам щеше да се досети и да повярва на тази версия.
Измама и лъжовност.
Така действат римляните, но не и хуните.
А как се управлява света?
Франкско племе се е присъединило към визиготите.
Току-що видяхме знамената им. - Колко са?
Двойно повече.
Всичко е готово. - Да, татко.
Те са на възвишението. - Да.
Но не знам дали съзнават какво ги чака.
При първа тръба, центърът да се престори, че отстъпва.
При втора се обръщат и влизат в бой.
При трета тръба, хуните нападат врага по фланга.
Да, генерале.
Предай на Атила да тръгне в атака при третата тръба.
Да, генерале.
Готови за атака.
Свирете първа тръба!
Отстъпват.
Римски страхливци.
Не. Това е хитрост.
Свирете втора тръба!
Пратеникът е убит.
Откриха тялото му недалеч оттук. - Прати друг.
Пратих, но няма да стигне навреме.
Той очаква да нападнем по фланга.
Не праща вест. - Щом ви дам знак, тръгваме.
Напред!
С още няколко като него Рим може да завладее отново света.
Теодорик.
Много време мина, Флавий Етий.
Но пак ви победихме.
Кажи си условията? - Една трета от войската ти за роби,
две хиляди товара злато и половината ви реколта наесен.
Искаш да умрем от глад?
Предпочиташ да изгорим цялата реколта?
Не би ме заплашвал, ако хуните не бяха зад гърба ти.
Приемаш ли условията, или да продължим бойните действия?
Приемам условията.
Етий... Момичето добре ли е?
Казах ти и преди...
Лидия не е и няма да бъде твоя грижа.
От преди ли се познавате?
С Теодорик ли?
Да, пътищата ни са се пресичали.
Вие се мразите.
Макар и странно, някога бяхме женени за една и съща жена.
Тя умря отдавна. Той вини мен за това.
Значи битката беше заради Рим и заради стара вражда.
Аз съм максималист.
Вие, римляните, си играете с народите като деца с играчки.
Скоро ще се върна в Рим. Ела с мен.
Ще видиш как управляваме света.
И дали си играем с народите като с играчки.
В Рим няма мъж като теб. А тук няма такъв като мен.
Това е едва началото.
Двамата с теб можем да извършим велики дела.
Ако преди това не се избием.
Какво ще кажеш? Ще дойдеш ли?
Етий, поздравявам те за голямата победа.
Славата е твоя, цезарю.
Представям ти Атила.
В голяма степен дължим победата си и на неговата храброст.
Приветстваме те като наш съюзник и приятел.
Ела да ти представя нашите видни държавници.
Хубав е, в него има нещо първично.
Дрехите му са от животински кожи.
Скоро ще ги съблече.
Беше ли разумно да го водиш тук?
Скоро ще стане вожд на хуните.
Тогава да го убием веднага.
И да избухне войната, която се опитваме да избегнем?
Нали има по-голям брат? - Вожд ще бъде Атила.
Затова трябва да го смаем и да се държим приятелски.
И ако все пак някой ден,
се обърне срещу нас? - Няма.
Ще платиш с главата си, Етий.
Поздравления за последната победа.
А това трябва да е Атила.
Грахия е най-добрият състезател с колесници в Рим.
Ела да ме гледаш някой път. Ще осигуря най-доброто място.
Колесничар на императорски банкет?
Атлетите са галените деца на Рим.
Някои имат повече пари и от мен.
Добре ти стои.
Ще го нося само тази вечер.
Имам за теб и друг подарък. - Не е необходимо...
Настоявам.
Какво е това? - Баня.
Хайде, влез вътре.
Никога не си виждал басейн?
Етий ти показва само крепости и акведукти,
но по мое мнение, баните са най-голямото достижение на Рим.
Гореща е.
Да. Така трябва.
Как се топли? - От пещ и тръби.
Няма значение.
Много успокоява, когато свикнеш с топлината.
Усетих, че ще ти хареса.
Не съм толкова глупава, колкото може би си мислиш.
Просто умът не е от голяма полза за жената в Рим.
Мама е изключение. Имала е власт...
Но направи така, че аз никога да нямам.
Тя фаворизира брат ми, откакто се е родил.
Той е безнадежден глупак, но е мъж.
Това е.
Смятам, че щом жената може да властва само чрез мъж,
то нека това да е най-могъщият мъж, който пресече пътя й.
Руа остарява. - Какво искаш да сторя?
Той обича да пие пиво рано сутрин.
Сложи това в чашата до леглото му.
Той ще си умре в мир, а ти ще живееш добре.
Боях се, че няма да дойдеш.
Имам си и други грижи освен теб.
Тази година няма гъби. Трябват ми за моите отвари.
Пък и Бледа вече не те докосва.
Гален, почакай.
Той замисля да убие Руа. - Тихо!
Ще те убие заради думите ти, а и мен също.
Бледа подкупи един пазач да го отрови.
Направи нещо.
Какво мога да направя? - Предупреди Руа.
Няма да ме послуша. - Използвай уменията си.
Може би за нас е по-добре Руа да умре.
И Бледа да стане вожд?
Къде е Атила? - В Рим.
Откога е там? - От седмици.
Защо се бави? - Не знам.
Ако има нещо, което да го върне тук,
това е смъртта на Руа.
Атила трябва да се върне.
Ти го обичаш.
Трябва да си сляп, за да не го обичаш.
Но той никога не би обикнал една мухоморка.
Защо ми помагаш?
Ти беше във виденията ми. Трябва да им служа.
А сега те ми казват, че Атила е в опасност.
Той трябва да се върне.
Затова нека днешният вожд умре, за да живее утрешният.
Когато каза, че Рим ще го омае, не знаех, че говориш за дъщеря ми.
Нямам нищо общо с това. - Това не може да продължи.
Техният брак ще скрепи съюза към който се стремя.
Ако се омъжи за варварин, цял Рим ще й се смее.
Не вярвам. Но поне ще има Рим, който да се смее.
Спести ми речите за саможертвите към империята.
Налага се да ги правим. - Тя не е твоя, за да я търгуваш.
Съюзът с хуните ще укрепи северната ни граница,
ще стресне германските племена и ще ни възвърне величието.
Ако той я иска, ще се оженят.
Само пред трупа ми.
Ако настояваш...
Той надценява влиянието си над Атила.
Хуните са диваци.
И да се осъществи брак, пак може да ни нападнат.
Не бива да се осъществи. - Тя е луда по него.
Може да са нужни драстични мерки.
Предприеми ги.
А Етий... вече не ни е потребен.
Разбирам.
Досега не бях вярвала в съдбата. Но сега вярвам.
Самата съдба ни срещна.
Ти вярваш ли в съдбата, Атила?
Може би.
Хората са толкова досадно добродетелни напоследък.
Бог повелява така или онака...
Познавам още един човек,
който приема съдбата на сериозно. Флавий Етий.
Странно, нали?
Него презирам, а теб... обожавам.
Каква е неговата съдба? - Да спаси Рим, както твърди.
А твоята?
Една гадателка в моето село каза, че ще намеря меч.
И като го намериш?
Ще стана владетел на света.
Колко жалко за Етий!
Етий може сам да се грижи за себе си.
Моля за извинение.
Какво мислиш за нея? - Приятна е.
И само толкова?
Какво друго да кажа за жена?
Значи никога не си обичал?.
Веднъж. Може би.
Онази робиня! Червенокосата.
Мъж като теб може да има колкото жени пожелае.
Някои може да обича...
Други да са му просто...
..полезни.
И ако съдбата е отредила да завладееш света,
най-малкото ти е нужен съюз с Рим.
А ако Рим е част от света, който ще завладея?
Има различни по вид победи...
Ти завладя Хонория без нито един удар.
Може би тя е ключът към следващото ти завоевание.
За победата - без оглед на средствата!
Татко, донесоха това току-що.
Руа е мъртъв.
Бледа вече крои заговор срещу мен.
Тръгни утре. Ще ти дам ескорт до границата.
Нека наш пратеник тръгне да съобщи за пристигането ти,
а ти тръгни по друг път. Така ще е по-трудно да те убият.
И го предизвикай веднага. Намери си повод.
Претекст. - Именно.
Можеш да го обвиниш, че е убил Руа.
И вероятно го е направил. - Нямам доказателство.
Това няма значение.
Важното е да го накараш да се отбранява.
Атила...
ако се случи нещо лошо, тук винаги ще намериш подслон.
Ще живея и ще умра сред хуните.
Тогава си почини. Предстои ти дълъг път.
Ти подслушваш ли?
Не, Уча се.
Той ще ти липсва, нали? - Да, така е.
Рим вече не ражда такива мъже.
Дали Бледа ще се опита да го убие?
Разбира се.
Преди за заспя ще се помоля за него.
Да...
Моли се и за Рим.
Прости ми, господарю. Мислех, че си тръгнал.
Хванете го!
Царят ви заповядва!
Ти още не си цар. - Донесете ми короната, бързо!
Вижте как иска да открадне короната, както открадна живота на Руа!
Лъжеш!
Руа трябваше да умре както живя.
Като воин! А не в съня си.
Никой не избира начина на смъртта си.
Особено ако го убият. - Руа нямаше деца.
Аз съм по-големият син на брат му
и затова ми се полага да съм вожд.
И защо? Заради това, че се би в полза на Рим
или някоя друга нация?
Ще живеем както винаги сме живели.
Какво друго да сторим?
Трябва да управляваме света!
Искаш да нападнем Рим?
Не.
Подкупили са го.
Освен това има курва в Рим, която нарича себе си принцеса.
Ако нападнем Рим, фланговете ни ще останат оголени.
Като се върнем, ще заварим селата си опожарени,
а жените - похитени.
Казваш какво не бива да правим,
но не казваш какво трябва.
Да нападнем на север... Панония.
Да нападнем свои?! - Не е нашето племе.
Но са хуни. От години живеем в мир.
И пак ще има война. Винаги е било така.
Всички знаете пророчеството, че ще се роди завоевател,
който ще намери меча на боговете.
Ти намери ли този меч?
Не.
Тогава празнословиш.
Ще ви дам друг знак.
Казвам, че ти си убил Руа.
И че не си достоен за мястото му.
А аз казвам, че лъжеш.
Тогава ще се срещнем утре, на изгрев слънце.
Нека по-силният победи.
А това ще е знакът.
Ще намаже стрелите си с отрова.
Ако умра от отрова, племето ще го убие. Той го знае.
Тази отрова не оставя следи.
Откъде би я намерил?
Ти?
Гален...
Какво си направила за него? Той ли отрови Руа?
Бледа каза, че ще ме убие, ако не му помогна...
А и това щеше да те върне от Рим.
И без това щях да се върна! - Виденията ми...
Твоите видения! - Постъпих правилно.
Утре ще станеш цар.
Дай ми от тази отрова! - Нямам.
От седмици търся гъби, но няма.
Значи не само си убила Руа, но ще убиеш и мен.
Не. Ако отровата проникне в теб, аз ще я извадя.
Как? Ще яздиш редом с мен ли?
Атила, намери меча!
Ако го притежаваш, ще станеш недосегаем.
От сто години никой не го е открил.
Как да го намеря до изгрев слънце?
Приключих с теб, жено.
Никога повече не ми проговаряй.
Сили на небето и земята, нека се сбъднат виденията ми.
Дайте на Атила силата на Гален! А болката на Атила - на Гален.
Атила! Атила!